Ja det är mycket upprepningar på Facebook! Jag har börjat sålla ganska hårt nu och avföljt många grupper samt personer som bara postar nonsens eller gnäll precis hela tiden.
Och på tal om elände och gnäll så är jag själv rätt duktig på det i mina uppdateringar just nu.
Har gjort slut med sambon efter 5 år. Mest skönt faktiskt, om det inte vore för att det är helt omöjligt för henne att få tag i en lägenhet!
Situationen hemma är minst sagt pressad.
Och som om inte det vore nog så diagnostiserades min 4-årige son med diabetes (typ 1) härom dagen... Så nu ligger jag här i en sjukhussäng, eller rättare sagt så turas jag och exet om med att vara med grabben och lära sig allt nytt. Snart dags att ta ett nytt blocksocker och sen hoppas att det ligger stabilt i natt!
I morgon är det min tur bo på patienthotellet och ta hand om dottern istället.
Och som om inte det vore nog så väntar troligtvis motorbyte på min V70. Var jättemycket metallspån i oljefiltret när jag servade den nyligen! Typ en hel tub "kopparpasta".
![Shocked :shock:](./images/smilies/icon_eek.gif)
Sen någon vecka tillbaka knackar det även otäckt från motorn...
Bara vara lätt på gasen nu och hoppas att alla fem stakar håller sig på rätt plats tills en ny maskin finns hemma.
Glömde jag förresten säga att jag fått sänkt lön p.g.a. nytt schema? Kommer förlora ca 2.000 kr/mån med början nu i december.
Härligt att jobba inom vården, med skitfacket Kommunal och där absolut ingen vågar sätta ner foten.
Fast å andra sidan så har jag fått samma schemarad som en mycket trevlig kollega... Men frågan är hur lyckat det är när jag förmodligen gått och blivit olyckligt kär i henne.
Eländes elände som sagt! Det är tur man kan tänka positivt iallafall.
Sambon borde kunna få hjälp av socialen med lägenhet ganska snart, det kunde definitivt ha varit något värre fel med grabben än "bara" diabetes, byta motor är varken avancerat eller dyrt (ny maskin för 1.200 kr på självplocken), jag får mer tid i garaget med nya schemat, och vad gäller kollegan... Tiden löser det, antar jag.